Var ska vi börja?
Först ska ni veta...
...att det är en kartell.
KARTELL
HÅRDHÄNT
SKRÄMSELTAKTIK
Eller som...
...en kommunistregim.
MILJONDOLLARBÖTER
Eller en skräckregim.
AGENTER UNDER TÄCKMANTEL
Eller som maffian.
MAFFIAREGIM
Ingen kan stoppa...
...Federation of Maple Syrup Producers.
BEDRÄGLIG
VEM FÅR KÖPA VEM FÅR SÄLJA
De tog all min sirap.
PRIVATDETEKTIVER
UNDER BEVAKNING
De började ta vår rätt att tala.
PRODUKTIONSKVOTER
STYR FÖRSÄLJNING
TAPPAR KONTROLLEN
Federationen är skyldiga oss mycket pengar.
De kommer att göra oss alla till brottslingar.
LÖNNSIRAPSKUPPEN
EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
LÖNNSIRAPSKUPPEN
QUÉBEC, KANADA
I Kanada är det en skymf att servera falsk lönnsirap.
Det är som att i Frankrike, i stället för att servera vin,
servera vatten.
Lönnsirap för québecbor är inte bara en del av vår kultur,
den rinner i våra ådror.
Jag vet inte vad jag skulle göra utan lönnsirap i mitt liv.
Man växer upp i Kanada och lönnsirap finns överallt.
Lönnbladet finns på vår flagga. Det är vad vårt land representerar.
Det är nästan som baseball för amerikaner.
Det är vårt lands nationalskatt.
Och vi förvarar den i vår globala strategireserv.
Det är som Kanadas Fort Knox.
En tunna är värd 1 800 dollar.
Trettio gånger mer än oljepriset.
Och alla i branschen berörs av Federation of Maple Syrup Producers.
Det blev en lönsam affär.
Då gick det från en stolt industri,
till vinningslystnad.
Federationen har stämplat mig som "systemrebell".
Ja, jag är rebellisk.
Jag strider för att producenterna ska återfå sin frihet från maffian.
De leker med ord som "maffia".
Och: "Vi äger inte vår lönnsirap längre."
Och herregud, det får mig att börja gråta.
Det är sexigt att sälja nåt när det är en kontrovers,
men de har inte alla fakta.
Vi ville ha det här systemet och det vill vi ännu.
Över 80 % av oss.
Det pågår ett krig
i Quebecs lönnsirapsindustri.
Mellan de som vill ha en fri marknad
och de som är stolta över federationen.
Och det har skapat en miljö där det sker stölder av lönnsirap.
Den 24 augusti, 2012
gjorde Federation of Maple Syrup Producers
en anmälan till polisen, Sûreté du Québec,
där de rapporterade en stöld från lagret.
Brottet var ovanligt.
Det handlar inte om blod eller hår.
Det handlade om lönnsirap.
Det är som om nån stulit mjölk från kylskåpet
och man ringde polisen och sa:
"Nån har stulit mjölk från mitt kylskåp.
Hitta den, tack."
Sirap är inte märkt med en GPS, den har inget serienummer,
och det värsta är att man kan äta den.
Så de sätter ihop ett specialutredningsteam
med 250 utredare.
Det var den största brottsplats som de nånsin utrett.
De första två veckorna
var polisens främsta jobb
att ta reda på vilka tunnor som tömts
och vilka som ännu var fulla.
När vi inspekterade tunnorna, märkte vi att en var rostig.
RÖST: LUC BRIAND, LEDANDE UTREDARE
Sirap bildar inte kondens.
Inte ens när den är kall, som av en ring efter ett vattenglas.
Vi öppnade tunnor.
De var fyllda med vatten.
I slutet av utredningen
hade vi upptäckt att ungefär 9 561 tunnor var stulna.
Värda mer än 18 miljoner dollar.
Det var den största stölden nånsin i Québec.
Kanada verkar ha ett klibbigt problem
när det gäller lönnsirap.
Tydligen har massor av sirap stulits
från en strategisk reserv med lönnsirap i Québec.
SIRAP OCH SYND
När jag hörde om lönnsirapsstölden tänkte jag: "Skojar du?"
Folk skulle vara mindre överraskade om det var kokain för 18 miljoner,
men det var sirap.
Här är Carolyn Jarvis.
God kväll och välkomna till 16x9.
Är det dags att börja tänka om?
Journalistiken jag arbetar med
kan förändra folks liv och i vissa fall ändra på lagar.
Men jag menar, lönnsirap.
Mitt tillvägagångssätt är att gå fram till folk
och presentera mig och be dem berätta sin historia.
Får vi fråga om din roll i stölden?
Jag har berättat allt för min advokat och polisen.
Får vi prata med dig?
Det finns bara en sanning.
Det är den vi försöker hitta.
Vad hände här?
Hur utvecklades allt det här?
Ju mer jag lärde mig, desto mer insåg jag
att allt hade börjat med Federation of Maple Syrup Producers.
JORDBRUKSUNIONENS HUVUDKVARTER
Québec kallas för lönnsirapens Saudiarabien
och federationen är som oljekartellen OPEC.
Det är en laglig kartell som utövar mycket strikt kontroll
med målet att behålla priserna stabila.
FPAQ - PRODUCENTER KVOTER
Det finns en kvotering som talar om för producenterna
hur mycket lönnsirap de får producera under en säsong.
Ett år med hög produktion placeras överskottssirap
i den globala strategiska lönnsirapsreserven.
Det är världens lönnsirapsreserv.
År med låg produktion
släpps sirapen ut på marknaden.
KONSUMENTER
Det gäller tillgång och efterfrågan.
För vissa producenter fungerar det bra, för priset hålls stabilt.
Men det finns många som är arga nu eftersom de vill ha en fri marknad.
De vill inte ha det förbudet, det fungerar inte för dem,
Jag har alltid drömt om att min man och jag
skulle kunna pensionera oss i lugn och ro.
När jag började med lönnsirapsproduktionen fanns federationen redan.
Fram till 2000 hade jag inga problem.
Sen började federationen ta mer makt.
FEDERATIONEN HAR FÖR MYCKET:
NU VILL DEN TA KONTROLLEN
FEDERATIONEN... VILL KONTROLLERA DE SOM KÖPER OCH SÄLJER SIRAPEN.
LÖNNSIRAPSPRODUCENTER MÅSTE FÖLJA FEDERATIONENS REGLER
Federationen startade en exklusiv försäljningsagentur
så att vi inte kan sälja nån annanstans.
Det står inskrivet i federationens reglemente
att saven som rinner i mina lönnar hör till dem.
Upp till 90 % av producenterna var emot det nya systemet.
Vi visste att vi förlorade vår frihet.
Så inget hindrade mig från att kämpa.
FRUSTRATIONEN LEDDE TILL ATT VISSA BÖRJADE SÄLJA PÅ SVARTA MARKNADEN
Det är en kamp för alla
att få rätten att sälja utanför Québecs system.
Det är federationen eller frihet.
Jag behöver inte en svart marknad.
Jag följer reglerna,
jag får det att gå ihop och är stolt över det jag gör.
Mina barn ska kunna se upp till mig som jag såg upp till min pappa.
Min pappa var den andra viceordföranden i federationen.
Det är folk som min pappa som kämpade hårt och riskerade allt
som tog oss dit där vi är idag.
Jag minns att jag följde med pappa till lönnsirapskonferenser på 80-talet.
De brukade vara halvfulla och alla hade grått hår.
På den tiden var det en fri marknad, men många gick i konkurs.
LÖNNSIRAPSBRIST
DÅLIG SIRAPSPRODUKTION
SÄMSTA LÖNNSIRAPSPRODUKTIONEN PÅ TIO ÅR
Jag minns att grannarna högg ner alla lönnar.
Folk såg en större vinst
genom att såga ner träden och inte tappa saven.
Det fanns ingen framtid inom branschen.
LANTBRUKARNA ORGANISERAR SIG
Sen började federationen att kontrollera tillgången på lönnsirapen.
Först blev många missnöjda,
och sen såg de hur priserna steg.
LÖNNSIRAPSPRIS (DOLLAR PER POUND)
Nuförtiden går man till konferenser och ser många unga.
Det finns en framtid.
Det är en framgångshistoria...
...men det pratas inte om den.
SIRAPSKRIG
Producenter som Angèle Grenier kallar federationen ett tjuvnäste.
Federationen säger att sirapen här tillhör dem.
Det är trakasserier och skrämseltaktik.
Det är den ena juridiska striden efter den andra.
Det är som att vara i skärselden.
Det är alltid samma personer på tv.
Och det är lätt för dem att kritisera.
Vad föreslår de istället?
Fri marknad?
Det har gjorts försök, det misslyckades.
Dags att sluta leka.
När polisen kopplades in hade de inga specifika misstänkta.
För dem kunde alla ha varit misstänkta.
UTREDNINGSRAPPORT
Under utredningen hördes 223 vittnen.
HANTERADE DU LÖNNSIRAPSTUNNORNA?
NEJ, DET TROR JAG INTE.
Genom att träffa det ena vittnet efter det andra
började polisen bygga ett fall som koncentrerades på vissa personer.
Avik Caron var en av ägarna av lagret.
Innan han köpte lagret
hade han dömts för bedrägeri mot ett försäkringsbolag,
för inblandning i fejkstöld av en bil.
Han hade redan varit inblandad i bedrägerier.
Nån i federationen hade en annan teori
om vem som var ledaren i den stölden.
2003 SKEDDE EN STÖLD AV LÖNNSIRAP
STÖLDEN BLEV ALDRIG UPPKLARAD.
DET VAR EN MAN SOM UTREDDES,
MR RICHARD VALLIÈRES.
DET FANNS INGA BEVIS
MEN MR VALLIÈRES ERKÄNDE
ATT HAN HADE HANDLAT MED
LÖNNSIRAP PÅ SVARTA MARKNADEN
Från början misstänker jag att federationen...
RICHARD VALLIÈRES ADVOKAT
...när det blev dags att hitta en syndabock
sa: "Det är Vallières!"
För Vallières var antagligen den mest välkända tunnrullaren i Québec.
På svarta marknaden
säljer producenterna allt de producerar utöver sin kvot
till tunnrullare,
som sen säljer vidare till exportörer.
Det är olagligt
för man måste vara auktoriserad köpare för att få köpa och sälja.
Så man kan råka ut för böter.
Min klient hade fått böter på över en miljon dollar för att ha sålt sirap,
vilket naturligtvis gagnade federationen.
SIRAPSÄLJARE PÅ SVARTA MARKNADEN
Man tänker inte på Vallières
i samband med droger, vapen och våldsbrott.
Det är en lönnsirapskille som arbetade med lönnsirap,
hans pappa hade en sockerbod i skogen
och han jobbade utanför regelverket.
Han trotsade tydligt federationen.
Vi har en lång historia med honom.
Vi tänkte att det var ett spår
eftersom han vet hur man säljer lönnsirap på svarta marknaden.
Det finns spekulationer
om att lönnsirapen lämnat provinsen
och är på väg till USA eller Europa.
Hur säljer man all lönnsirap?
Hur kommer det tillbaka in i systemet?
LÖNNSIRAPSEXPORTÖR
Jag var den enda i New Brunswick
som började köpa lönnsirap och exporterade det till USA och Europa.
Jag köpte från höjdare som Richard Vallières,
men jag har också småproducenter som säljer till mig.
En dag sa Angèle Grenier: "Jag kan sälja sirap till dig."
Hon var frustrerad över federationen.
De var skyldiga henne mycket pengar.
Systemet i Québec,
det är... som en prostitutionsmarknad.
Producenterna jobbar hårt,
men det är federationen som får höga löner.
Precis som en hallick.
Eftersom han arbetar i New Brunswick, står Étienne inte under federationen.
Men federationen påstår att han,
genom att arbeta med Québecs producenter, bryter mot lagen.
Federationen säger att det är en svart marknad,
men det är det inte.
Jag har licens i Ottawa och där är det en fri marknad.
Jag skrev inte på nåt kontrakt med det här syndikatet,
så jag ska kämpa till slutet.
Nu lägger du i allt på en gång.
Jag ska röra om lite.
Okej, Katrina.
Som ni ser blir det socker.
En trio av tre.
Eftersom jag inte ville följa deras regler,
gav de mig böter på 50 000 dollar.
Vi hade flera advokater i början,
men de tänkte bara på hur mycket de kunde tjäna på det.
Men så kom Hans Mercier och han ville verkligen kämpa.
Om man är på fest och nån frågar om ens jobb och det är "lönnsirapsjuridik",
får man ofta ett skratt till svar. "Är du seriös?" och jag svarar ja.
Federationen startades med goda intentioner.
De ville hjälpa producenterna att stabilisera sin inkomst.
Men på vägen skapade de ett system
som blev allt mer osunt.
I åratal har de försökt att utmåla rebellerna som skurkar
och folk som lurar systemet för egen vinnings skull,
men det är inte sant.
De är bra människor.
Men de får hundratusentals i böter
och i vissa fall miljoner.
Jag är en man som vill ändra på sånt när jag ser det.
En av våra största strider för några år sen
var att påstå att böterna stred mot grundlagen.
BEGÄRAN OM UPPSÄGNING
Jag vann i hovrätten.
EN LÖNNSIRAPSKÖPARE VINNER I HOVRÄTTEN
TILL GLÄDJE OCH BESVIKELSE
Sex eller sju månader senare
kom regeringen med en speciallag för att ta dem tillbaka
HÖGSTA DOMSTOLEN
SÄGER NEJ
TILL ODLARE
Det är så mäktig federationen är.
De skapar reglerna. De upprätthåller reglerna. De tar in böterna.
Domare, jury och bödel.
Med materiella bevis som hittades i lagret,
fingeravtryck, fotavtryck, repor på tunnorna,
började utredarna att bygga upp fallet.
Federationens förare använder speciella truckar,
eftersom de inte efterlämnar märken.
RÖST: LUC BRIAND, LEDANDE UTREDARE
Men de tomma tunnorna vi hittade hade märken på sidorna.
Vi kunde se att de kom från en gaffeltruck.
Utredarna måste ta reda på var truckarna var hyrda,
så de gick från den ena uthyrningsfirman till den andra
och hörde om nån hyrt den speciella trucken.
En av de anklagade lämnade sitt namn på en av platserna.
KLIENT: SÉBASTIEN
Jag är journalist.
Och vi gör en story där vi utreder federationen.
Jag vill prata med dig för att höra din sida av historien.
-Okej. -Okej, vi börjar.
LASTBILSCHAUFFÖR
Transporterade du stulen sirap?
Jag transporterar lönnsirap, men jag vet inte om den är stulen.
Så ingen sa till dig: "Den här sirapen är stulen."
Nej.
-Du var bara chaufför? -Ja.
På ytan verkade Sébastien vara en trevlig kille.
Han verkade inte kriminell.
Spelade han dum? Var han inblandad?
Det som kom fram var att han var kontakten mellan Avik Caron...
...och Richard Vallières.
2010 beslöt Avik Caron att köpa lagret i Saint-Louis-de-Blandford.
Och 2011 kom federationen till dem
och frågade om de fick hyra plats i lagret
för att förvara lönnsirap.
När Avik Caron såg den lönnsirapen...
...förstod han att han satt på en guldgruva.
Han hade inte tidigare hanterat lönnsirap.
Så för att stjäla den och kunna göra pengar på den,
behövde han nån som sålde den på svarta marknaden.
Han bad Sébastien Jutras att hitta nån
på lönnsirapens svarta marknad.
Sébastien Jutras känner Richard Vallières.
För Richard var svarta marknaden- försäljning inget nytt.
Men han höjde ribban genom att engagera Avik.
Det var en söndag och jag arbetade ute.
Och jag såg att en bil stod på vägen.
Jag blev filmad.
Det var en privatdetektiv från federationen.
Federationens tillvägagångssätt var: "Bryt ner dem.
Ta bort all kämpaglöd de har."
De kunde gå in i folks hem
och be om elräkningen eller gasräkningen.
Ditt bankkonto, det du gav till din fru som underhåll, de brydde sig inte.
Övervakning i sig själv är inte dåligt,
men personlig frihet borde vara grunden.
FEDERATION OF QUÉBEC MAPLE SYRUP PRODUCERS BESLAGTAR LÖNNSIRAP
91 000 KILO SIRAP BESLAGTAGET 2013
Snart började nån av dem säga:
"Jag trodde jag levde i ett fritt land. Det här måste få ett slut."
OBEROENDE STOPPAR UPA-INSPEKTÖR
Folk vägrade gå med på inspektioner.
Vid ett tillfälle väntade en grupp på 50 personer på en inspektör och sa:
"Bäst du vänder om, annars tvingar vi dig. Du får inte komma ut bland träden."
Du kommer att vakna upp nånstans.
Det blev en vändpunkt.
Det var då rebellrörelsen började växa.
Vi vill bryta monopolet.
Nu finns det producenter som försöker ta striden
ända till högsta domstolen.
Det blir att fördriva ont med ont.
Ett foto med farfar.
När min far var regionordförande
försökte han övertala många andra att vara med i systemet.
Ibland får man hot.
Folk ville fortsätta som de alltid gjort.
Ibland kan det gå illa.
Jag minns år 2000 när vi tappade sav från träden.
Jag tittade upp på sockerboden.
Jag såg en massa rök.
Jag minns inte hur jag fick av mig snöskorna och sprang,
men det var för sent.
Vårt företag brann.
Vi var de första av tre.
LÖNNSIRAPSMAFFIAN SLÅR TILL
BRAND HOS FEDERATIONENS ORDFÖRANDE
Jag kan inte anklaga nån, men det här kan jag säga:
Tre bränder på två veckor, och alla tre
råkade vara hos federationens regionordförande.
Ett sammanträffande?
Det var första gången jag såg min far gråta.
Vad hade min far gjort för att förtjäna det här?
Vi samlar oss och röstar demokratiskt om att göra vissa saker,
och det ger dem rätten att ta till så extrema metoder?
Madrid är ett vägkafé bredvid Highway 20 här i Québec.
I juni 2011 skedde ett möte mellan
Avik Caron, Sébastien Jutras och Richard Vallières.
De beslöt att Avik Carons roll var att stjäla sirapen
och Richard Vallières skulle transportera och sälja den.
Vid det mötet kom de överens om att genomföra stölden.
Det var riktigt välorganiserat.
Med många personer.
Tunnorna lyftes från lagret, placerades i lastbilar,
och sen satte de tillbaka nya falska tunnor.
Sébastien Jutras kom med 104 tunnor som tagits från ett lagligt företag.
Alla tunnor ser exakt likadana ut.
De måste ge dem exakt samma färg, så att de var identiska.
Samma blåa nyans, och rätt etikett
med en stämpel från federationen,
så att ingenting såg fel ut.
Sen flyttade de tunnorna till ett lager som Richard Vallières hyrde.
Väl där måste sirapen flyttas över
från federationens tunnor till andra behållare.
Somliga säger att de tog tunnorna till en bäck
och fyllde dem med vatten.
Tunnorna transporterades tillbaka till det första lagret.
Och sen sålde Richard Vallières sirapen till Étienne St. Pierre,
som transporterade den till USA, Tyskland och Japan.
Det här pågick 2011-2012.
Richard Vallières tog sig vatten över huvudet. Han borde ha gjort sin läxa.
Han borde ha tagit reda på vem han skulle göra affärer med
under bordet.
Om nån hade granskat Avik
hade de aktat sig för att göra affärer med honom.
Caron höll inte på med lönnsirap. Han hade ingen bakgrund i branschen.
Han hade ett kriminellt förflutet.
I ITALIENSKA MAFFIAN
Det fanns allvarliga anklagelser. Maffiakontakter.
Folk började känna sig obekväma med det som pågick.
Men de var så insyltade att de inte kunde sluta.
Deras telefonnummer kunde spåras så de skaffade kontanttelefoner.
När man läser deras sms
ser man den växande oron och ängslan.
VI HAR ETT PROBLEM
DET ÄR VIKTIGT ÄR DU DÄR?
EN MAN FRÅN FEDERATIONEN SÅG LASTBILEN.
LUGNA DIG.
JAG ÄR LUGN.
POLISEN ÄR PÅ VÄG
FÖR ATT GÖRA SIN ÅRLIGA INVENTERING.
GÖR MYCKET DAMM.
VI SKA ORDNA MED LAMPORNA SÅ ATT DET ÄR SKUMT.
LARMET GICK I LAGRET, ÄR ALLT OKEJ?
Polisen utreder en enorm lönnsirapskupp utanför Montreal.
Tusentals liter lönnsirap har tagits från ett lager.
SÅG DU NYHETERNA?
KASTA MOBILERNA.
Plötsligt började allt eskalera, det blev skrämmande.
Richard påstår att Avik Caron sa till honom:
"Jag vet var du bor."
Om han sa nåt, skulle han bli skjuten i huvudet.
Det var bäst för dem att tiga,
annars skulle de få ett rejält fängelsestraff.
Så du kan sitta där bak, Sébastien.
Har du fått några löften eller hot?
Inga löften.
De sa att det inte skulle skada mitt fall,
men inga löften.
Det kallas för samarbetsvillighet i utredningen.
Avik Caron.
Jag kände folk som sålde sirap eftersom jag transporterade den.
Okej.
Han sa att han hade sirap att sälja.
Jag visste inte var den kom ifrån.
Han frågade: "Kan du ge mig din polares nummer?"
Så jag gav honom Richard Vallières nummer.
Sen såg jag tunnorna.
Lade ihop ett och annat.
Jag fattade.
För att de fick dig att leverera sirap?
Okej.
Jag fattade vad som pågick.
Sébastien Jutras vittnade mot Avik Caron och Richard Vallières.
ÖVER TILL ÉTIENNE ST. PIERRE
Men han vittnade också emot Étienne St. Pierre.
För att kunna tjäna pengar
måste tjuvarna sälja lönnsirapen till en exportör.
Étienne St. Pierre var inte inblandad i stöten.
Men att flytta och sälja lönnsirap producerad i Québec var olagligt.
De tog allting, all min sirap.
Sen tog de alla affärsdokument.
De stängde mina bankkonton.
De sa att jag hade konspirerat.
Richard bara ringde och frågade om jag ville ha sirap.
Och jag sa ja.
Polisen sa att allt handlade om stölden,
men jag tror det var för att förstöra mitt företag,
Federationen gillar inte när andra gör affärer.
För dem handlar det om att kontrollera sirapen. Till 100 %.
Québecs polis har gripit många den här veckan
inblandade i stölden som skapat internationella rubriker
eftersom brottet var så unikt.
Den här veckan har de tagit in de misstänkta.
Bland åtalen finns stöld, konspiration och bedrägeri.
Jag följde lönnsirapskuppen från början till slut.
Jag har alltid velat stödja
dem som är i samma situation som jag,
för jag vet hur svårt det är.
Och jag förstår dem.
Jag tror att det här var Richards sätt att protestera mot federationen,
men jag tror att det blev mer än han tänkt.
Vi har en juridisk kamp som den Angèle är med i.
De här killarna vill kämpa på ett annat sätt.
Men det är samma kamp.
De är inte rädda för att strida mot systemet.
TRE MÄN DÖMDA
En kanadensisk jury dömer tre män skyldiga
till det stora lönnsirapsrånet 2012.
AVIK CARON - 6 ÅR I FÄNGELSE 1,7 MILJONER I BÖTER
RICHARD VALLIÈRES - 8 ÅR I FÄNGELSE 10 MILJONER I BÖTER
ÉTIENNE ST. PIERRE - 2 ÅRS SKYDDSTILLSYN 1,03 MILJONER I BÖTER
Två månader efter domarna
tog högsta domstolen upp Angèles överklagan.
De nekade att ta upp hennes fall och böterna från federationen står kvar.
Det jag kan säga om den här saken är att
federationen lyckades förvandla
köpare till brottslingar.
Här i Québec avkriminaliseras droger,
men de har kriminaliserat lönnsirap.
Vilket är farligast?
När man har känt nån i 15 år
vet man att de är ärliga.
De försöker bara leva på sin lönnsirap.
Jag tycker det är hårt för mr St. Pierre.
Precis som vi ville han bara fridfullt gå i pension.
När allt det här började 2002 hade jag fortfarande hopp om min pension,
för vi trodde att vi skulle vinna om fem till tio år,
och sen skulle det ordna sig.
Men det gick inte som vi hoppades.
Vad gäller mina pensionspengar, så är de borta.
Det finns nåt skrivet på registreringsplåtarna från Québec
och det står: "Jag minns."
Jag minns allt min far lade ner i den här branschen.
Han gjorde ett fantastiskt jobb.
När det gäller att jobba med lönnsirap,
tror jag att det här året kommer att bli det första
då vår familj kan leva på den.
På 80-talet var det omöjligt att ens tänka på det.
De senaste 15 åren
har vi fördubblat vår export och tredubblat dess värde.
Och om man ser på branschen som var värd mindre än 100 miljoner för 20 år sen,
så är den nu värd en halv miljard enbart i Québec-regionen.
Vi var lokomotivet i branschen.
Jag har en framtid nu,
på grund av de beslut vi fattade då.
Utan federationen skulle sirap ändå tillverkas
för den finns i våra gener.
Men det skulle inte vara en industri.
Det var alltid David mot Goliat.
Man kämpar verkligen mot systemet.
Och jag skulle inte ge mig ut på korståget
om jag var rädd för sånt här.
Jag ska fortsätta kämpa för personlig frihet i Québec.
Varje kontrollerad ekonomi i världen har alltid misslyckats.
Om det fortsätter så här och de inte anpassar sig,
är det bara några år kvar innan systemet fallerar.
De vill hantera ekonomin utan regler.
De säger att de starka överlever
och de dåliga dör, och det är tråkigt för dem.
De förstår inte att det är på grund av reglerna
som konkurser i Quebecs sirapsproduktion
nästan inte existerar.
Med federationen finns inga gränser för hur långt lönnsirapen kan nå.
Jag är ingen maffiaman. Jag är en entreprenör.
Och när jag pratar om framtiden lyser mina ögon upp,
för jag ser möjligheter.
Just nu finns det 1 200 personer som vill komma med i systemet.
Folk vill vara med, för det är lönsamt.
Det var det inte förut.
Jag tänker inte så mycket på framtiden.
För att tänka på den får mig att må illa.
Varför försätta folk i konkurs?
Varför inte låta oss leva?
Vi kommer att förlora all vår frihet.
Alla är arga. Och den här stölden fick diskussionen att ta ny fart.
Federationen säger att en stöld av den storleken inte kan ske igen.
Men om splittringen i den här provinsen fortsätter att eskalera,
kan det mycket väl hända igen.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis